The Eastern Spirit Subbing Squad представя
Какво могъщество е това…
Уго!
Не… Уго! - Не… Всички да бягат!
Добре ли си? - Мор!
Благодаря ти за това. - Ами останалите?!
Добре са.
Синбад се е погрижил да няма ранени.
Предупреди ги навреме, за да избягат.
Но този там…
Хей, Аладин, какво се случи с Уго?
Сякаш може да действа сам.
Нищо не разбирам. За първи път ми се случва.
Божичко, какво е това чудовище?
Своите мечти аз скоро ще постигна!
Ако гласът ми
успява да достигне до сърцето ти,
хайде, нека да вървим!
МАГИ Лабиринт от магия
Хората искат да променят утрешното,
но твърде лесно се предават.
Тук винаги е било така.
Живеят с извиненията си ден след ден.
Приличат на парче скала на ръба,
подритнато и никому ненужно.
Знаеш ли това, че някъде навън
хората изобщо не се смятат за значими?
Всички носят своите болки, дори и аз!
Но своите мечти аз скоро ще постигна!
Хвърли се напред, нека всичко се завърти!
Преброй до три и нека шоуто да започне!
Ако гласът ми
успява да достигне до сърцето ти,
хайде, нека да вървим!
11-та нощ: "Нов посетител"
Само виж какво са направили на нашия сладък Джудал.
Поне дойдохме навреме, за да го спасим.
Раните му са ужасни.
Ка Кобун, искам да го излекуваш.
Не бива да умира. - Знам го, принцесо.
Той все пак е наш главен жрец.
Син! - Да, те са от империята Ко.
От Ко ли?!
А щом използват такава силна магия,
значи са важни особи. Но колко важни?
Още ли иска да се бие това чудовище?
Интересно. Бих искала да се включа.
Бъдете внимателна, принцесо. - Спокойно, просто остави на мен.
Ти се заеми с лекуването. - Веднага.
Дух на тъгата и самотата, призовавам те!
Използвай моята енергия и осъществи волята ми.
Ела при мен, Винеа!
Може да използва носител! - Да започваме!
Горещо е! Ще ми изпари водата!
Няма да ти се размине!
Какво е това?!
Уго!
Е, Ка Кобун? - Не очаквах по-малко от вас!
Как е скъпият ми Джудал? - Оказвам му първа помощ,
но ще се нуждае от повече грижи. - Значи ще побързаме.
Кой си ти?
Ние спасихме съюзника си, нападнат от чудовището.
Не! Уго искаше да ме защити! Мен и останалите!
Вашият човек ни атакува първи!
Значи ти си господар на чудовището?
И всички долу са твои съюзници?
Еншин, Ентай, Енги. Избийте ги.
Какви са тези?! - Аз ще взема момчето.
Заличете непотребните.
Какво става?! - Помощ!
Спри го, Масрур!
Равен е на Масрур? Значи сигурно са…
Изплъзва ми се, твърде е бърз!
Моргана, помогни ми да защитя хората!
Идвам! - Всички зад мен!
Добре въртиш острието. Предизвиквам те.
Много е силен!
Всички се забавляват, а?
Мисля да последвам примера им.
Дух на тъгата и самотата, заповядвам ти!
Приеми формата ми, живей в моите граници.
Какво е това?!
Направи ме могъща магьосница. Винеа!
Достатъчно, принцесо. - За какъв се мислиш?!
Трансформацията ми!
Милейди, вие сте принцеса на империята Ко, нали?
Кой си ти?
Името ми е Синбад. Крал на Синдрия.
Вие сте крал Синбад?
Докога ще ми държите ръката?!
Простете ми, принцесо.
Не смятате ли, че не ни отива да се бием тук?
Но онова момче!
Аладин, ще можеш ли да спреш?
Спокойно, джиновете не умират лесно.
Приятелят ти е жив. Не се заслепявай от страха.
Принцесо, някои събития налагат присъствието ми тук.
Ако и за вас е така, нека поговорим на по-добро място.
Разбирам! Господа! - Да?
Тръгваме си. - Но принцесо…
Казах, че си тръгваме!
Да знаете, че не го правя само защото вие ми казахте!
Тръгнаха си…
Слава богу… - Има ли ранени?!
Знакът на Уго изчезна.
Трябва да му дам повече сила!
Син. - Как е, Джафар?
Засега няма нищо страшно.
Чудесно. Да се погрижим за ранените.
Ще се прегрупираме. - Извинете.
Донесох малко дрехи. Дадох и вода на нуждаещите се.
Благодаря ти. Сега си почини. - Не, аз…
Ще помогна за ранените.
Моргана е добро момиче. Силна и мила.
Да. Силна и наблюдателна е.
Добре ли си? - Да, благодаря.
Ядосвам се.
Исках да им помогна, преди да се върна у дома.
Но не успях да направя нищо.
По дяволите, какво ми става?
Атакуваха ги, а аз бях безсилен.
Какво като имам джин-носител, щом не мога да го използвам?!
Как може да съм толкова безсилен?!
Нямам време да си почивам! Как изобщо ме раниха така?!
И тук ли?! И тук?! - Али Баба?
Как се чувстваш?
Какво правиш?! - Проверявах си раните!
Боже, защо просто не помоли за помощ?
Можех и сам!
Исках да стане по-бързо, за да помагам.
А как е Аладин?
Каза, че иска да е сам.
Мисля, че е разстроен. Тревожи се за Уго.
Едва ли е само това.
Когато използва онази сила прекалено много,
започва да се изморява.
Случи се и в Лабиринта.
Хей, той не диша!
Дали е още жив?
Аладин! Аладин, съвземи се! Аладин!
Махнете флейтата! Трябва да е далеч от него!
Ужасно слаб е.
Държи се, но състоянието му е критично.
Не! - Използвал е твърде много енергия.
Маги могат да използват енергията на всичко,
но това зависи от физическата им сила.
Сега е още по-слаб!
Аладин не е можел да извлича повече сила от рукх,
затова е хранел флейтата със своята енергия.
Когато даваш от своя магой, даваш живот.
Дори той да е Маги, ако енергията…
Ето колко е важен Уго за Аладин!
Али Баба…
Но звездата не се появява.
Сега трябва да си почива.
Няма да се събуди следващите няколко дни.
Водачо! Али Баба! - Какво трябва да правим сега?
Какво ще стане с бандата и копторите?
Водачо! - Кажете ни, моля ви!
Водачо! - Моля ви!
Всички да се успокоят.
Спокойно. Казах, че ще преживеем всичко, нали?
Помощта от Синдрия е на път.
Прегрупирайте се и бъдете готови, когато трябва.
Значи идва помощ? - Точно така.
Затова сега ранените са най-важни.
Да вървим, мъже! - Да!
Ще занеса нужното. - Можем да използваме пристанището.
По дяволите, защо съм толкова безполезен?!
Нито мога да им помогна, нито да ги успокоя!
Касим щеше да се справи много по-добре.
Чакай! Къде е Касим?
Проблем! - Какво има?!
Водачо, армията е тръгнала към нас!
Баркак!
Принце. - Генерал Баркак!
Толкова сте се променили!
Нима сте същото дете, което учех как да върти меч?
Защо си дошъл?
Братко Сабмад?
Невероятен си, Али Баба.
Водач си на цяла група крадци.
Немислимо е…
Аз не бих успял.
Безполезен съм.
Когато се срещна с тълпа непознати,
краката ми започват да треперят.
Братко Сабмад…
Той дойде тук, защото иска да ви каже нещо много важно, принце.
В момента ние сме в лапите на врага.
Моля ви, имайте предвид, че той рискува живота си.
Сабмад, нали така? - Крал Синбад!
Много смело от ваша страна да дойдете дотук.
Не е по заповед на Абмад, нали?
Не. Трябва и да ви се извиня.
Изложих живота ви на опасност.
Значи сте бил вие.
Информаторите знаеха прекалено много.
Явно от някого от двореца.
Някой е информирал бандата за армията.
А и за това, че аз ги търся. Вие сте бил, така ли?
Сабмад ли е вършил това? - Не го ли знаеше?
Не знаех нищо…
Правех го заради Али Баба.
Смятах, че той води Хората от мъглата
и затова ще успее да направи нещо за държавата.
Сабмад!
Али Баба винаги е бил способен на неща, които аз не мога.
Исках Али Баба да спре Абмад!
Да спре Абмад?
Какво е сторил Абмад,
че дори съветникът му да се обърне срещу него?
Страхувам се от Абмад.
Но повече се страхувам от нещата, които върши.
Най-страшното от всичко е това,
че не подозирах докъде сме паднали!
Нека да обясня аз.
Когато бившият крал се разболя,
започнаха да се случват странни неща.
Много ми е приятно, принц Абмад.
Аз съм скромен банкер.
Какво смятате, бъдещи кралю?
Можем ли да ви помогнем във финансите?
Твърдеше, че е финансов съветник.
По това време търговията с Партевия не вървеше.
С всеки ден икономиката ни страдаше все повече.
Този човек бил помагал на много други държави,
затова решихме да последваме съветите му.
Какви са тези купчини хартия?
Не са просто хартийки, а фанове. - Фан?
Нови пари от империята Ко.
Използвайте ги, когато търгувате.
Тези пари наистина можеха да ни купят
много специални и хубави продукти.
Банкерът винаги ни даваше колкото искаме фанове.
И така започнахме
да зависим напълно от хартията.
Не виждахме капана,
който бяха поставили пред нас.
Проявявахме голям интерес към фановете.
Но цената им започна бавно да се изменя.
Нещо, което е струвало един фан,
на следващия ден струваше два.
Това причиняваше огромни загуби.
Металът има определена цена.
С хартиените пари е различно.
Те са просто парчета хартия.
Ценни са само там, където са създадени.
Не мога да повярвам, че някой би ги използвал…
В нашата държава търгуваме с монети,
които не могат да се ползват навън.
Нашите дългове станаха ужасно големи.
Заемахме, за да погасим стари заеми.
Банкерът скоро спря да ни дава парите безплатно.
Морските ни, териториални и търговски права
започнаха да се обезпечават. - Невъзможно!
Ето защо хората страдат.
Данъците се вдигнаха, продуктите изчезнаха.
За да ги накара да замълчат,
кралят затвори бедняшкия квартал и го изостави.
Някога преди, този град е бил богат и щастлив.
В годината, когато избяга от двореца, в града пламна епидемия.
Вместо само да се правят, че не знаят,
правителството се опита да ни скрие и затвори.
Всички влиятелни личности се чувстваха в безопасност.
Само техният живот се подобряваше.
Трябват ни още фанове! Трябват ни още!
Вече не ни остана нищо, което да дадем!
Аз виждам много удобни неща.
Кралю, какво виждате? - Това.
Можем да продадем хората!
Тази държава има достатъчно хора!
Можем да заложим правата им.
Винаги ще се раждат нови!
Ще ги превръщаме във фанове.
Как така е искал да продава хората?!
Щеше да продава хората на Балбад!
На империята Ко, Рем или Партевия!
Абмад искаше държавата ни да отглежда роби!
Той харчеше пари, без да мисли.
Нищо друго не го интересуваше!
Останалите го слушаха, защото мислеха единствено за удобствата.
Съветнико! - Моргана?
Съветнико, вие сте тук, защото искате да го спрете, нали?
Да…
Да го направим, Али Баба!
Да сложим край на тази лудост!
Водачо. - Водачо!
Принце. - Али Баба!
Али Баба!
Свий пръсти пред очите си
и виж света като през телескоп!
Светът, разкрил се пред теб, вече е отдавна разказана приказка.
Никога не губи пътя към светлото бъдеще!
Съдбата ти е да осъществиш много мечти и желания.
Но ако останеш сляп за по-дълго, всичко си отива.
Вместо постоянно да търсиш извинение,
защо просто не опиташ поне веднъж?
Свий пръсти пред очите си
и виж света като през телескоп!
Направи си очила и ги сложи пред очите си.
Намери всички мечти, проследи всяка надежда!
Създай свое собствено приключение!
Накъде вървиш?
Какво виждаш
в пространството между пръстите си?
Вероятно изглежда като нещо далечно, но не е.
Това е обещание, по-скъпо от всяко съкровище.
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Хората имат своя роля. Ще дойдеш ли с мен, Али Баба?
Смятам, че той може да спаси тази държава.
Следва: "Решителност и раздяла"
Аладин, какво да правя?